Size: 5943
Comment:
|
Size: 8840
Comment:
|
Deletions are marked like this. | Additions are marked like this. |
Line 29: | Line 29: |
=== 3 === Budeme pracovať s racionálnymi číslami reprezentovanými v tvare zlomku. Za účelom reprezentácie takéhoto zlomku si zavedieme zavedieme datový typ `zlomok` a to bude štruktúra o dvoch členských premenných: čitateľ bude reprezentovať premenná typu `int`, menovateľ bude reprezentovať premenná typu `unsigned int`. Implementujte nasledujúce funkcie: * funkciu ktorá porovná dva takto reprezentované zlomky a cez návratový typ referuje, ktorý z nich je väčší. * funkciu ktorá vypočíta súčet dvoch zlomkov * funkciu ktorá vypočíta rozdiel dvoch zlomkov * funkciu ktorá vypočíta súčin dvoch zlomkov * funkciu ktorá vypočíta podiel dvoch zlomkov Funkcie implementujte tak, aby výsledok výpočtu reprezentovali a odovzdali opäť ako zlomok. === 4 === K riešeniu úlohy 1. doprogramujte funkciu ktorá zadané pole premenných typu int preusporiada vzostupne. To znamená, že výsledné pole obsahuje presne tie isté prvky ako zadané pole, ale hodnoty v ňom uložené su neklesajúcou funkciou indexu. <!> Aspoň približné riešenie zaslať do 21.Marca a to aj v prípade, že ste ešte úspešne neodovzdali zadanie 1. |
|
Line 31: | Line 45: |
|| ID || 1 || 2 || 3 || 4 || || 41458 || || || || || || 67640 || || || || || || 67644 || || || || || || 67654 || <!> || <!> || || || || 67660 || || || || || || 67667 || || || || || || 67674 || <!> || <!> || || || || 67678 || || || || || || 67682 || || || || || || 67687 || || || || || || 67692 || || || || || || 67698 || <!> || <!> || || || || 67705 || || || || || || 67708 || || || || || || 67718 || || || || || || 67720 || || || || || || 67725 || || || || || || 67728 || || || || || || 67733 || || || || || || 67737 || <!> || || || || || 67743 || <!> || <!> || || || || 67746 || || || || || || 69782 || || || || || |
|| ID || 1 || 2 || 3 || 4 || || 41458 || || || || || || 67640 || || || || || || 67644 || || || || || || 67654 || <!> || <!> || || || || 67660 || || || || || || 67667 || || || || || || 67674 || <!> || (./) || (./) || || || 67678 || || || || || || 67682 || || || || || || 67687 || || || || || || 67692 || || || || || || 67698 || <!> || (./) || || || || 67705 || || || || || || 67708 || || || || || || 67718 || || || || || || 67720 || || || || (./) || || 67725 || || || || || || 67728 || || || || || || 67733 || || || || || || 67737 || <!> || || || || || 67743 || <!> || <!> || || || || 67746 || || || || || || 69782 || || || || || |
Line 74: | Line 88: |
a. Medzi definíciami funkcií ako aj medzi inštrukciami preprocesora na začiatku zdrojového kódu a kódom samotným sa nachádzajú voľné riadky. Prečo? Opticky to oddeluje veci ktoré spolu súvisia od vecí ktore spolu nesúvisia čo, opäť, zvyšuje čitateľnosť kódu. a. Pri funkciach sa explicitne uvadza datovy typ a navratovy typ aj vtedy, ak tieto nemaju argumenty alebo ziadnu hodnotu nevracaju. Prečo? Dáva nám to dopredu vedieť, čo možno od tej ktorej funkcie očakávať, čo oepäť sprehľadňuje zdroják. === Ukážkový Zdroják === {{{#!cplusplus #include <stdlib.h> #include <stdio.h> void print_num(int a) { printf("%d",a); } int main(void) { int i, j, k; char *string; double ratio; /* nadomnou je volny riadok oddelujuci deklaracie (zasada 3.e) */ if(i == j) printf("Premenne i a j maju, zhodou okolnosti, rovnaku hodnotu.\n"); else { printf("Premenne i a j maju, zhodou okolnosti, roznu hodnotu.\n"); print_num(i); print_num(j); } if(&i == (int*)string) { printf("tento kod sa NIKDY nevykona."); i = j+k; j = i-k; } for(i=0;;i++) if(i != k) { printf("."); k -= i; } else { printf("zaverecna"); break; } /* dovidenia */ return(0); } }}} |
Zadania
Všeobecné zásady:
Vypracované zadania zasielajte na sarkoci@math.sk, prikladajte ich k e-mailu skomprimované ako prílohu a subject nastavte na "seminar z programovania".
Pred odovzdaním riešenia skontrolujte, či sa nedopúšťate niektorej spomedzi často sa vyskytujúcich chýb.
- Zdrojový kód odsádzajte.
- Program rozbíjajte na zmysluplné funkčné bloky ktoré sú realizované funkciami - čím viac, tým lepšie.
- Ošetrujte chybové stavy.
- Programujte tak, aby kompilátor nevyhlasoval ani jedno varovanie pri pedantnom móde kompilácie.
1
Naprogramujte funkciu ktorá zadané dynamicky allokované -prvkové pole premenných typu int:
- Inicializuje na hodnotu 0.
Inicializuje na aritmetickú postupnosť
so zadanými parametrami
.
- Inicializuje na postupnosť náhodne generovaných celých čísel.
- Analyzuje a zisťuje pozíciu a dĺžku najdlhšej klesajúcej podpostupnosti bezprostredne po sebe nasledujúcich prvkov.
- Sčituje a vracia hodnotu súčtu všetkých prvkov v poli.
- Analyzuje a vracia aritmetický priemer prvkov v poli.
- Analyzuje a vracia rozptyl prvkov v poli.
Design funkcií (čiže voľba návratových typov a argumentov) je na vás. Urobte to ale tak, aby funkcie referovali všetky možné chybové stavy aké pri ich vykonávaní môžu nastať.
2
Napíšte program ktorý od uživateľa z klávesnice načíta prirodzené číslo a následne, metódou Erastotenovho sita, zistí všetky prvočísla nie väčšie než
. Pamäť v ktorej Erastotenov algoritmus vykonáva Erastotenovské značkovanie allokujte dynamicky.
3
Budeme pracovať s racionálnymi číslami reprezentovanými v tvare zlomku. Za účelom reprezentácie takéhoto zlomku si zavedieme zavedieme datový typ zlomok a to bude štruktúra o dvoch členských premenných: čitateľ bude reprezentovať premenná typu int, menovateľ bude reprezentovať premenná typu unsigned int. Implementujte nasledujúce funkcie:
- funkciu ktorá porovná dva takto reprezentované zlomky a cez návratový typ referuje, ktorý z nich je väčší.
- funkciu ktorá vypočíta súčet dvoch zlomkov
- funkciu ktorá vypočíta rozdiel dvoch zlomkov
- funkciu ktorá vypočíta súčin dvoch zlomkov
- funkciu ktorá vypočíta podiel dvoch zlomkov
Funkcie implementujte tak, aby výsledok výpočtu reprezentovali a odovzdali opäť ako zlomok.
4
K riešeniu úlohy 1. doprogramujte funkciu ktorá zadané pole premenných typu int preusporiada vzostupne. To znamená, že výsledné pole obsahuje presne tie isté prvky ako zadané pole, ale hodnoty v ňom uložené su neklesajúcou funkciou indexu. Aspoň približné riešenie zaslať do 21.Marca a to aj v prípade, že ste ešte úspešne neodovzdali zadanie 1.
Priebežný stav
ID |
1 |
2 |
3 |
4 |
41458 |
|
|
|
|
67640 |
|
|
|
|
67644 |
|
|
|
|
67654 |
|
|
|
|
67660 |
|
|
|
|
67667 |
|
|
|
|
67674 |
|
|
|
|
67678 |
|
|
|
|
67682 |
|
|
|
|
67687 |
|
|
|
|
67692 |
|
|
|
|
67698 |
|
|
|
|
67705 |
|
|
|
|
67708 |
|
|
|
|
67718 |
|
|
|
|
67720 |
|
|
|
|
67725 |
|
|
|
|
67728 |
|
|
|
|
67733 |
|
|
|
|
67737 |
|
|
|
|
67743 |
|
|
|
|
67746 |
|
|
|
|
69782 |
|
|
|
|
Časté chyby
- Chyby týkajúce sa designu funkcií
Funkcia alebo procedúra má vykonávať jednu, čo možno najjednoduchšiu činnosť a túto činnosť má vykonávať dobre.
Rozmeniac na drobné predchádzajúci bod: ak žiadam implementáciu funkcie ktorá vykonáva činnosť Č tak tým myslím, bez toho aby som to explicitne zdôraznoval, že funkcia žiadnu inú činnosť nevykonáva. Napríklad ak chcem, aby funkcia inicializovala pole premenných typu int na zadanú hodnotu
tak, bez toho aby som to explicitne písal, očakávam, že funkcia nebude ani nič čítať z klávesnice, ani nič písať na obrazovku a vôbec, nebude robiť nič čo bezprostredne nesúvisí s inicializáciou pola.
- Črty jazyka ktoré nepatria do ANSI C
Ak deklarujete napríklad int pole[n] kde n je nejaká predtým inicializovaná premenná, devcpp, žial, nebude frflať. Lenže niečo podobné je z hladiska čistého ANSI C striktne zakázané. Keďže hodnota n nie je v čase kompilácie známa, to čo takouto deklaráciou hovoríte, je vlastne dynamická allokácia pamate. Ale tá sa správne rieši cez funkciu malloc a jej príbuzné. Jediný dôvod prečo takýto riadok ide skompilovať je to, že devcpp nie je dôsledný kompilátor a, aj bez toho aby o to bol požiadaný, do jazyka mieša črty neoficiálnych rozšírení a C++. Ja ale takéto tolerovať nebudem; skúste to skompilovať pod linuxom pomocou gcc a hneď pochopíte prečo.
- Programátorský štýl
Blok kódu začína vždy na novom riadku. Aj v prípade, že sám nemá viac než jeden riadok. Prečo? Už z letmého pohladu na zdroják je jasné aké panujú medzi časťami kódu logické vzťahy.
- Blok kódu je oproti okolitému kódu odsadený o jeden tabulátor doprava. Prečo? Už z letmého pohladu na zdroják je jasné, kde blok kódu začína a kde končí.
- Mená symbolických konštánt sa píšu vždy veľkými písmenami. Prečo? Táto jednoduchá konvencia ktorá programátora prakticky nič nestojí umožnuje už letmým pohladom odlíšiť symbolické konštanty od premenných, čo je viac než užitočné.
- Návratové chybové stavy funkcií sa realizujú ako symbolické konštanty. Prečo? Pri letmom pohlade na kondicionál
if(sucet(argumenty1, argumentyn) == 1)
by sa mohlo zdať, že testujeme, či sa výsledok nejakého výpočtu (ktorý realizuje funkcia sucet) náhodou nerovná jednej. Ak ale čítame
if(sucet(argumenty1, argumentyn) == PROBLEM_PRETECENIE_ROZSAHU_INT)
- Medzi deklarácie premenných na začiatku tela funkcie a jeho zvyšok sa vkladá prázdny riadok. Prečo? Programátor čítajúci zdrojový kód preskakuje deklarácie premenných a vracia sa k nim až neskôr, keď sa chce dozvedieť akého typu tá ktorá premenná je. Prázdny riadok na konci deklarácií výrazne ulahčuje takýto spôsob čítania zdrojáku.
- Medzi definíciami funkcií ako aj medzi inštrukciami preprocesora na začiatku zdrojového kódu a kódom samotným sa nachádzajú voľné riadky. Prečo? Opticky to oddeluje veci ktoré spolu súvisia od vecí ktore spolu nesúvisia čo, opäť, zvyšuje čitateľnosť kódu.
- Pri funkciach sa explicitne uvadza datovy typ a navratovy typ aj vtedy, ak tieto nemaju argumenty alebo ziadnu hodnotu nevracaju. Prečo? Dáva nám to dopredu vedieť, čo možno od tej ktorej funkcie očakávať, čo oepäť sprehľadňuje zdroják.
Ukážkový Zdroják
1 #include <stdlib.h>
2 #include <stdio.h>
3
4 void print_num(int a)
5 {
6 printf("%d",a);
7 }
8
9 int main(void)
10 {
11 int i, j, k;
12 char *string;
13 double ratio;
14
15 /* nadomnou je volny riadok oddelujuci deklaracie (zasada 3.e) */
16 if(i == j)
17 printf("Premenne i a j maju, zhodou okolnosti, rovnaku hodnotu.\n");
18 else {
19 printf("Premenne i a j maju, zhodou okolnosti, roznu hodnotu.\n");
20 print_num(i);
21 print_num(j);
22 }
23
24 if(&i == (int*)string) {
25 printf("tento kod sa NIKDY nevykona.");
26 i = j+k;
27 j = i-k;
28 }
29
30 for(i=0;;i++)
31 if(i != k) {
32 printf(".");
33 k -= i;
34 } else {
35 printf("zaverecna");
36 break;
37 }
38
39 /* dovidenia */
40 return(0);
41 }